TIDIGARE I SPARTACUS...
- Ta av henne klänningen. - Jag ville aldrig det här.
Jag har hört talas om ert hus och om njutningarna där.
- Han kräver hårda händer. - Kom då, jag vill ha din stjärt nu.
Ikväll är det ni som är herrar i huset.
Ett lockande erbjudande.
Tullius kommer att tala om det här tills Titus får reda på det.
Då måste vi hålla hans tunga upptagen.
En romersk medborgare död i mitt hus...
- Vill du upplösa mitt äktenskap? - Nej. Det valet får du göra själv.
Eller lämna det här huset med henne.
Svensk text: SSG - SweSUB Group © Skaggs, Incubator och Simontax
www.SweSUB.nu - Välkomna in och hälsa på...
- Hur tog du dig förbi portarna? - De kan inte hindra mig...
- Du riskerar att bli upptäckt. - Jag skulle riskera allting för dig.
- Vi kan inte hålla på så här. - Nej...
...det kan vi inte.
Din jävla hora!
Ursäkta mig. Domina kallar på dig.
Ursäkta mig. Jag hörde inte att du kallade på mig.
Samla ihop Gaias tillhörigheter. Titus vill att vi gör oss av med dem.
Jag vet hur nära ni stod varandra. Det var en hemsk olycka.
- Hon dog alldeles för tidigt. - Men ni var vänner när hon var vid liv.
Hon var mer än en vän. Hon var en i familjen.
Titus har sänt hennes slav och beordrat att salt och speltvete ska spridas ut.
En ritual som ska rensa bort alla spår av Gaia.
Jag bad Quintus att prata med sin far. Att inte låta Gaia glömmas bort så lätt.
Men en frus önskningar återspeglar inte alltid hennes mans.
Då måste hon hålla dem hemliga.
Vi säger att ritualen utfördes trots att den inte gjorde det.
Naevia och Diona kan verifiera det hela.
Tack så mycket.
Jag ansätts ifrån alla håll. Tullius utgjuter blod i vårt hus-
-och ändå fördömer min far sin son! - Det är mitt fel.
- Om jag bara stannat längre... - Du kunde ha dött som Gaia.
Nej, allt är Tullius fel.
Lyssna på hurraropen i den gamla arenan-
-och vi står lika fjärran som Gaia ifrån jordelivet.
- Återigen är det Tullius fel. - Jag kommer att vara med trots allt.
- Har du fått en inbjudan till spelen? - En efterfrågan av magistraten.
Ingen match av vikt. Det kommer inte att gynna mig.
Det lyfter mitt hjärta att ditt samröre med mig inte ger värre konsekvenser.
Petronius verkar nöjd. Du kanske får ställa upp i öppningsspelen.
Skit i spelen! Skit i Tullius! Min far har ställt ett ultimatum.
- Lucretia får inte vara min fru längre. - Ska Titus upplösa ditt äktenskap?
Han vill att jag upplöser det annars sparkar han ut oss på gatan.
Det kanske vore bäst om hon hittade en annan make.
Det skulle jag aldrig tillåta!
Jag skulle tycka detsamma om jag var du. Men du måste fråga dig själv:
Vad har du för andra val om du fortfarande vill driva skolan?
Din vän verkar upprörd.
Det skulle du också vara om din bror introducerade din stjärt för en romare.
- Du snackar skit. - Och din lycka skrumpnar utan Dagan.
Likt hans kuk.
Han talar sanning, du är ingenting utan mig.
- Förstår du vad de säger? - Jag snappar upp ett fåtal ord.
Snart är munnen full av dem. Då kommer dina längre inte att behövas...
Min vän.
- Vad tror du om Dagan? - Storlek och skicklighet gynnar honom.
Tränar han mer kan han bli en tillgång.
Gannicus. Träna med palusen om du kan.
- Intriger när man vänder ryggen till. - Ursäkta, Dominus.
Du gjorde som du blev tillsagd. Det är den vilseledda sonens fel-
-på drift mot ett hav av oanständigheter.
Jag vill navigera det här huset mot lugnare vatten, med din hjälp.
Uttala det och jag sätter igång.
En rejäl utvärdering av männen behövs efter min frånvaro.
Ordna en tävling så jag kan avgöra det sanna värdet av mina män.
Vår mästare bör stå över tills han återhämtat sig.
En mästare måste bevisa det för mig.
Segrarna får hedrad ställning i mitt hus. De andra säljs till gruvorna.
- Hård belöning för dem som bär märket. - Jag tror inte att alla förtjänar det.
- Förstår du vad du ska göra? - Ja, Dominus.
Gladiatorer! Lystring!
- Diona.. - Var är Lucretia?
Du kan besvara min fråga. Har salt och speltvete spridits ut?
- Ja, det har vi gjort. - Ett steg i rätt riktning.
- Slynan skulle fått ljuga själv. - Sänk rösten, Diona.
Beordrar du mig? Kommer du att bestämma vem som knullar mig också?
Tro inte att du är bättre än mig!
Cossutius hade lika lätt kunnat välja dig om du hade varit trängre.
Varför säga nåt sånt? Vi har hållit ihop sen vi var små.
Du är en av mina bästa vänner.
Vänskap är ett privilegium. Ett som inte en hora förtjänar.
Gnaeus! Pollux! Inta positioner!
- Vad är det här? - En tävling, för att se vad de går för.
Du skrider till verket som om jag redan vore borta.
Det måste bli ordning i huset, även om du inte vet vad du vill.
- Lucretia är min fru. - Då borde du haft sinnesro och barn.
- Hon har inte gett dig nåt. - Du ställer enorma krav!
Jag önskar bara kalla dig min son utan att vanära familjenamnet.
Jag ville bara göra dig stolt, far.
Rangordningen bestäms om två dagar i slutet av tävlingen.
Du ska få lika lång tid på dig att bevisa att du har insett ett och annat.
Upplös ditt äktenskap annars är jag inte din far längre.
Är det här belöningen efter allt jag gjort?
- Att behöva lämna mitt hem och min man? - Du måste göra bättre ifrån dig.
Se till att hans bägare alltid är full med vin...
För vilket ändamål? Han har redan bestämt sig.
Nej... Det är upp till mig.
Jag ska bevisa att jag är värdig att kallas hans son.
Vad har du svarat?
Jag har lyckats skjuta upp det tills männen har rangordnats.
- Jag trodde att du svarade omedelbart. - Vi måste övertala honom om ditt värde.
- Är det han som behöver övertalas? - Inte den tonen! Jag försvarar dig!
Jag har gjort allting i min makt, och ändå står jag här på randen.
- Jag har gett dig allting! - Förutom ett barn!
Jag talar utan att tänka.
Nej, du talar från hjärtat.
Lucretia...
Helvete!
Väckte gudarna dig?
Jag söker deras vägledning. Somna om.
Jag skulle bara drömma om dig.
Mina drömmar består bara av plågsamma bilder.
Det finns hemligheter här som fördömer dem som är delaktiga.
Vi har bevittnat hemska saker som vi inte kunnat göra nåt åt.
- Men det är ett ärofyllt hus. - Du älskar verkligen det här stället.
Mitt liv hade ingen mening innan de förde mig hit.
Det här huset är grunden som jag har växt upp från.
Jag känner bara tyngden av dess bjälkar.
Bördorna som vi får bära är ofta förkrossande.
Men det är vår plikt att klara av dem.
Låt oss bedja och låta våra bördor lyfta från våra axlar.
Slå sönder honom!
Jag borde kanske släppa ut det jävla grodynglet.
Gnaeus blir allt skickligare som Retiarius.
Snar kommer han att tända publiken precis som jag lovade.
Förlåt för att jag kom upp så sent. Det var inte enkelt att somna.
- Din frånvaro märktes inte. - Min ursäkt kvarstår.
- En fin gest, mycket uppskattad. - Honungsvin vore mer uppskattat.
Låt mig fylla på din bägare.
Duratius! Crixus! Inta position!
Börja!
Crixus verkar vara i gott slag.
Han visar sig vara ett gott tillskott. Vilket Gaia påstod ifrån början.
- Ursäkta. Tullius har anlänt. - Tullius?
Visa honom till mitt kontor.
- Vad gör han i vårt hus? - Mitt hus.
Han kommer hit för att han är inbjuden.
Tullius borde kastas ut från klipporna. Istället knäböjer far och suger hans kuk.
Och du gör inget för att stoppa honom. Klandra ingen oförtjänt.
- Dumt nog lät jag tungan slinta. - Sanningen kom fram som konsekvens.
Jag hade aldrig sårat dig. Allt börjar bli utom kontroll.
Du önskar en son. Nån som kan föra namnet vidare och göra dig stolt.
Jag hade gjort allt för att ge dig en sådan rikedom.
Jag måste ge honom mitt svar i morgon. Det är för sent att tro på drömmar.
- Det är aldrig för sent. - Vad vill du att jag ska göra?
Vad som helst för att få problemet ur vägen.
Jag kom ihåg din vurm för honungsvin. Varus försäkrar att det här är det bästa.
Jag verkar förses med honungsvin konstant den här dagen.
- En gest för att mildra situationen. - Mildra?
En kvinna är död, Tullius. En romersk kvinna, död i mitt hus.
- Du har gått för långt. - Jag vill gottgöra med en gåva.
Du kommer med vin för att gottgöra?
Jag erbjuder plats i öppningsspelen på den nya arenan.
- Varför gör du det? - För att hedra flydda tider.
Capua har åtnjutit många mästare från Batiatushuset under åren.
Dina mäns segrar var en lika stor del av den gamla arenan som sand och väggar.
Ändå avlöpte den sista dagen utan representant från Batiatushuset.
En oförlåtlig tragedi orsakad av en dåraktig sons gärningar.
Han vet vad jag tycker om det, men hans gärningar ska inte ensamma fördömas.
Vi kan inte ändra det förflutna. Låt oss blicka framåt och skåda segrar...
- Vilka vi ska dela. - Vad kräver du i gengäld?
Det som jag har önskat hela tiden.
Gannicus.
Min son anser att Gannicus är en storslagen mästare. Större än alla andra.
Du är en resonabel man. Det har du alltid varit.
Jag ber dig bara att överväga vad som vore bäst för ert hus.
Låt vinet smaka.
Domina önskar mat och vin.
Diona?
Vänta ett tag, om du behöver det. Jag säger att jag inte kunde hitta dig.
Naevia...
Mina ord... Jag menade inte vad jag sa.
- Jag vet. - Din vänskap och din kärlek...
Jag påminns hela tiden om vad jag har förlorat.
Jag ber till gudarna att nästa man jag tvingas ligga hos ska ta mitt liv...
Dåliga nyheter. Vi kommer att mötas i nästa match, broder.
Jag står fortfarande utan seger. Jag fruktar att hamna i gruvorna.
Gannicus!
Du segrar.
- Det var nära att jag slog dig. - Nära.
Ashur och Dagan. Inta position.
Jag vet att jag inte kan besegra dig. Låt mig slippa framstå som en dåre.
Börja.
Nu är det ditt arsle som blir knullat.
Har Tullius gett sig av? Vad tog han med sig från vårt hus den här gången?
Min vän... Låt mig få avsluta det här stående.
Ashur segrar!
Vila och ta hand om era sår.
I morgon avslutas tävlingen och kämparna kommer att rangordnas.
Jag har nåt att dryfta med dig.
Det har jag också. Följ med mig till staden och vi kan talas vid.
Melitta.
När de har gett sig av finns det en sak som jag vill be dig om.
Jag har känt dina blickar. Men de viker undan när jag försöker möta dem.
- Det borde dina också. - Det är helt omöjligt.
- Du måste glömma det. - Jag försöker hela tiden...
...att återgå till horor och rusdrycker för att få bort dig ur mina tankar.
Sen får jag se en skymt av dig...
...och min värld vänds upp och ner.
Jag har aldrig känt större kärlek...
...än när jag håller om min make.
Gannicus. Vad har det tagit åt dig?
Du släpper försvaret och tillåter Barca att få övertag. Han besegrade dig nästan.
- Jag tappade bort mig. Jag dagdrömde. - Vakna då upp.
Lämna oss.
- Du är väl galler? - Ja, Domina.
Många tror att gallernas säd är lika stark som Jupiters.
- Hur många söner kom från din fars kuk? - Fem, Domina.
Och från hans far?
Lika många.
Ditt höftskynke. Ta bort det.
Du får aldrig tala om det här. Förstår du det, slav?
Ja, Domina.
Jag vill inte se dig. Anblicken skulle få mig att spy.
Träng in...
...och sluta inte förrän din säd har spillts i mig.
Mina första minnen härstammar från den här arenan.
Jag såg spelen som barn sittandes i min faders knä.
För ung för att ens kunna tala.
Men redan då visste jag att mitt liv skulle ägnas åt den här platsen.
Ett ädelt kall.
Ett kall jag drömde om att du också skulle dela.
- Jag växte väl också upp här? - Det är väl det enda vi har gemensamt.
- Du klandrar mig för det, som vanligt. - Jag klandrar dig för dina gärningar.
Du har åsamkat mig mycket smärta. Du har aldrig följt mina råd.
Du har motsatt dig allt, dina ambitioner har alla varit mot mina önskningar.
Det är det här som det har lett till. Två män på varsin sida...
Fast i ruinerna av vad som kunde skådats. Ruiner som jag har hjälpt till att skapa.
Jag ville att du skulle se dem med mig. Du är min son, Quintus.
Jag kommer alltid att älska dig. Oavsett vilken väg du väljer.
Vad bringar fram sådana känslosamma skyfall efter en oändlig torka?
Tullius kom med ett erbjudande. Platser i öppningsspelen.
- Till vilket pris? - Gannicus.
Ditt svar?
Det spelar ingen roll om du inte står vid min sida när den dagen kommer.
Jag har till imorgon att bestämma mig.
En dag, ett år... En man vet vad han vill eller inte.
Stå vid min sida. Vi kommer att segra tillsammans.
Jag tänker inte lämna min hustru.
Du önskade väl inte det här livet?
Vad du än finner i ditt liv, så hoppas jag det ger dig sinnesfrid.
Far...
Ett minne.
Från svunna tider.
Jag kunde inte göra det.
Sätt dig här.
Jag hade redskapet och han var bortvänd.
En enkel rörelse och våra bekymmer skulle varit borta för evigt.
Men när tillfället kom...
...talade han till mig med värme och gav luft åt sina känslor.
Det var fel av mig att förmå dig till sådana planer mot honom.
- En del handlingar har för högt pris. - Trots att jag lät bli ger marken vika.
I morgon måste vi bereda oss att lämna huset.
- Du har gett ditt svar? - Det enda min tunga kan uttala.
Du ärar mig.
Jag försöker nå solen men störtar ner i avgrunden.
Medan Tullius färdas med Apollon och mutar sig fram med honungsvin-
-och lovar tunt. - Det spelar ingen roll.
Vi måste lämna det här huset.
Med bara våra kläder, några få ägodelar och inte ens en slav som uppassning.
Vi har förlorat allt.
Inte allt.
Det smärtar att förlora Dagan. Syriern var mycket lovande.
Men Dagan är nu blind för högerattack.
Vi lämnar det. Vem står på topp?
Två män, Crixus och Gannicus. De möts i den avslutande kampen.
Gannicus är ute ur leken. Jag har avtalat med Tullius om försäljning.
- Såld till Tullius? - Han gav mig ett bud.
- Mina tankar på ett nej har slocknat. - Då vill jag tända dem igen.
Starka ord, Oenomaus. Quintus har bearbetat mig.
- Hans skryt med Gannicus kostar. - Förlåt, men jag håller med.
- Ingen är mer värdig mästartiteln. - Du låter vänskapen fördunkla omdömet.
Sant, Gannicus är en nära vän. Men jag talar som Doctore.
Bryter vi avtalet med Tullius stängs vi ute från framtida spel.
Vi skulle få tigga om matcher på mindre arenor i Nola eller Neapel.
Ett högt pris, vilket man ofta får betala för ett hedersamt val.
Låt då gudarna vägleda oss.
Segrar Gannicus över Crixus stannar han men faller han måste han lämna huset-
-precis som de andra som ej ärat det.
Dominus.
- Ska jag säljas till Tullius? - Bara om du förlorar.
Skärp dig och visa dig som den man jag vet att du är.
Doctore, låt oss börja och se vem som är husets sanna mästare.
Crixus! Gannicus! Inta position.
En andra chans att mäta mig med dig. Gudarna har hört mina böner.
Deras svar blir en förbannelse.
Börja.
Vi är snart redo för avfärd.
Vänta lite och se tävlingen avslutas.
- Avsluta förberedelserna. - Domina.
Crixus visar fortsatt fin form.
Liksom Gannicus båda män du ofta prisat.
Kanske du lärt dig nåt efter alla år.
Kanske.
Du har tappat förståndet.
Alla är upptagna av kampen och märker inte din frånvaro.
- De brännmärker mig som rymmare! - De hittar dig inte.
Köp dig en resa långt från Capua och från det man gjort dig.
- Varifrån fick du det här? - Bortsnappat från Gaia och saknas inte.
Du bleknar bort för varje dag. Låt mig slippa se dig dö.
- Följ med mig. - Jag tjänar Domina, min frånvaro märks.
Gå, innan kampen slutar.
Vi ska ses en dag, det lovar jag.
Gå.
En match att evigt minnas.
Jag kommer att sakna det här.
Vatten.
Crixus, segrare.
- Varför släppte du garden? - Du är mästare nu, det är viktigast.
- Jag trodde inte det var möjligt. - Det kan sägas om mycket numera.
Det är inte för sent, Quintus...
Far? - Hämta läkaren!
Din far har brännande feber. Kritiskt för en så gammal man.
- Kan inget göras? - Jag har inte örterna.
- Det är för sent att skaffa dem. - Gå, jag vakar över honom.
- Jag bultar på överallt och ber om dem. - Jag hjälper till.
- Du tackas för det, kom. - Håll honom stilla tills vi återvänder.
Lite vin om han får kramp.
Drick.
Bort med Tullius vin.
Ursäkta, Domina.
- Tillåt mig att besöka Gannicus. - Ber du om det nu?
Han säljs i morgon. Jag vill säga farväl innan han far.
Jag vill dricka med en gammal vän.
Är det allt jag är? En vän?
Gannicus...
Jag vill inte ha honung i vinet. Den döljer bara bitter smak.
En välsignelse i sådana stunder.
Du ska säljas till Tullius.
Oenomaus varnade mig för det, om jag skulle förlora mot Crixus.
Du lät Crixus vinna. Varför gjorde du det?
Jag kan inte stanna här-
-och stirra på dig varje dag och nekas din beröring.
Jag har aldrig vikit från en utmaning, men saknar styrka att möta den här.
Då är det bäst som sker.
För trots mina ord... är jag lika svag.
- Jag vill inte ha vin. - Läkaren ordinerade det. Drick.
- Det hjälper dig att vila. - Min son ger upp allt för dig.
- Som jag för honom. - Älskar du honom innerligt?
- Av hela mitt hjärta. - Han är alltid lyckligast hos dig.
Säg att jag haft fel om dig.
Säg att du inte är den orm jag trott dig vara.
Det är jag inte.
Jag är långt värre.
Jag struntade i vad du tänkte om mig.
Bristen på fostran, släkt och fint namn, sånt kan jag inte förneka.
Men din låga uppfattning om din son. En man jag älskar mer än livet...
Det kunde inte tolereras.
Så jag började förgifta ditt älskade honungsvin.
Min avsikt var inte att beröva dig livet.
Bara att efterlikna sjukdom.
En alltmer besvärande hosta lätt att skylla på Capuas damm och hetta.
Vi gladdes åt din resa till Siciliens våta stränder.
Och Quintus, så han blomstrade befriad från din övermäktiga slagskugga.
Så återvände du för att tortera honom som du gjort i alla år.
Så jag började ge dig honungsvin igen för att få dig tillbaka till Sicilien.
Men det räckte inte. Du stannade, trots sviktande hälsa.
Nej.
En mer slutgiltig lösning krävdes. En som jag tillsatte Tullius gåva.
Quintus förlåter inte Tullius det här.
Han kommer att slå i ditt namn och Gaias död blir hämnad.
Andas, andas...
Andas!
- Du förbannar det här huset. - Nej, jag höjer upp det.
Andas! Melitta!
Andas, Melitta.
Nej!
Domina.
Melitta.
Vinet... Det var vinet.
Ta med henne.
Oenomaus får inte veta att hon kom till din cell. Hon var aldrig hos dig.
Återvänd till skolan.
Gå!
Svensk text: SSG - SweSUB Group © Skaggs, Incubator och Simontax
www.SweSUB.nu - Byggdes inte heller på tre dagar...